Veiledning til UiBs søknadsskjema for oppretting av studietilbud, syklus 1 og 2

Dette dokumentet baserer seg på NOKUTs veiledning om akkreditering av studietilbud. Ettersom UiB er en selvakkrediterende institusjon, er det ikke nødvendig for UiBs fagmiljø å sende slik søknad til NOKUT. Vi er likevel underlagt samme krav i studietilsynsforskriften ved oppretting av nye studietilbud. 

Veiledningen er ment som en støtte i arbeidet med å utvikle nye studietilbud, og som hjelp i utfyllingen av søknad om oppretting av nye studier ved UiB.

Om søknaden 

1. Søknadsprosess:
Årlig frist for å søke om oppretting av nye studieprogram ved UiB er 31. august. På institusjonsnivå blir søknader først vurdert av UiBs sentrale studiekvalitetskomité, som er oppnevnt av Utdannings-utvalget (UU). Komitéen gir sine anbefalinger UU. Basert på komitéens vurderinger, gir UU sine anbefalinger til UiBs styre, som har vedtaksmyndighet.   

2. Komplett søknad består av:

a) Følgebrev fra fakultetet:    
•	som beskriver hvordan fagmiljøet, inkludert studentene, har vært involvert i utviklingen av programmet
•	som gjør rede for eventuelle utfordringer i arbeidet
•	som kort belyser faglige vurderinger og utviklingstrekk som ligger til grunn for søknaden, og hvordan programmet er forankret i UiBs strategi og fakultetets langsiktige planer for egen studieportefølje
•	som er underskrevet av fakultetsledelsen

b) Utfylt søknadsskjema
Søknadsskjemaet inneholder hjelpetekst som refererer eksplisitt til kvalitetskriterier som er fastsatt i studietilsynsforskriftens § 2. Søknaden skal vise hvordan studiet oppfyller kriteriene, slik de fremkommer i søknadsskjemaet.

Sammen med studieplan, skal søknadsdokumentet kunne leses uavhengig av annen vedlagt dokumentasjon 

c) Vedlegg
Søknadsskjemaet angir hvilke vedlegg som skal ligge ved søknaden.  

 

Krav til studietilbudet (studietilsynsforskriften § 2-2)

Kravene i tilsynsforskriften er konkrete og i stor grad selvforklarende. At studietilbud skal være faglig oppdatert, ha relevant kobling til forskning og ordninger for internasjonal studentutveksling er opplagt. Hvis noen av kravene virker fremmedgjørende, er det antakelig fordi de er allment formulert. En vesentlig oppgave for et fagmiljø er derfor å fortolke og omsette kravene i sin spesifikke faglige kontekst. Oppgaven forutsetter kollegiale samtaler som med fordel kan ta utgangspunkt i spørsmål om hva studentene skal kunne og kunne gjøre etter å ha fullført et studieprogram. 

Aktuelle utfordringer:

•	Læringsutbyttet for studietilbudet skal beskrives i samsvar med Nasjonalt kvalifikasjonsrammeverk for livslang læring (NKR)

Begrepet "læringsutbytte" refererer til det en student eller kandidat vet, kan og er i stand til gjøre etter som et resultat av å ha fullført et emne eller et studieprogram. Derfor er læringsutbytte beskrevet i tre kategorier:
Kunnskaper:
Forståelse av teorier, fakta, begreper, prinsipper, prosedyrer innenfor fag, fagområder og/eller yrker.

Ferdigheter:
Evne til å anvende kunnskap til å løse problemer og oppgaver. Ferdigheter kan være kognitive, praktiske, kreative eller kommunikative. 

Generell kompetanse:
Å kunne anvende kunnskap og ferdigheter på selvstendig vis i ulike situasjoner, gjennom å vise samarbeidsevne, ansvarlighet, evne til refleksjon og kritisk tenkning i studier og yrke.

Læringsutbyttebeskrivelser i studieplaner og emnebeskrivelser må reflektere rammeverkets generelle krav til utdanning på bachelor- eller masternivå.  

•	Undervisnings-, lærings- og vurderingsformer skal være tilpasset læringsutbyttet for studietilbudet

Vektlegging av studentenes læring og målene for den, tilsier baklengs planlegging:

•	Start med å identifisere ønskete læringsresultater
•	Fortsett med å bestemme vurderingsgrunnlag; hva er relevante kilder for å vurdere om studentene har oppnådd læringsmålene som sitt faktiske læringsutbytte?
•	Planlegg lærings- og undervisningsaktiviteter med utgangspunkt i læringsmål og vurderingsgrunnlag 

Lag en tabell som viser oppbyggingen av studieprogrammet, med god oversikt over de ulike emnene i studiet og progresjonen utover i programmet. 

I tillegg kan det være en god øvelse å dele opp læringsutbyttene på programnivå i en tabell, og deretter fylle inn hvilke emner i studieprogrammet som vektlegger hvilke læringsutbytter. 

Verktøykasse:
Kvalitetsområder for studieprogram i høyere utdanning er en nyttig veileder fra NOKUT. Den identifiserer og begrunner disse områdene som sentrale:
•	overganger i og til høyere utdanning
•	fagmiljø
•	programdesign og utdanningsledelse
•	læringsmiljø
•	samfunns- og arbeidslivsrelevans
•	læringsutbytte
I europeisk utdanningskontekst er John Biggs en sentral talsperson for et konstruktivistisk læringssyn, som legger til grunn at kunnskap og mening blir konstruert og skapt gjennom relevante læringsaktiviteter. Hans begrep om "constructive alignment" (meningsfylt samsvar) tar som utgangspunkt at det primære i undervisningsplanlegging er å bestemme hva studentene skal gjøre.  En kortfattet og matnytting innføring er tilgjengelig i Biggs egen artikkel Aligning teaching for constructing learning.

Amerikanske L. Dee Fink har introdusert en modell for "significant learning", som skjer i skjæringspunktet mellom seks ulike lærings- eller kunnskapsformer. Modellen representerer en differensiert tilnærming, og tilbyr et utvidet perspektiv på det som i kvalifikasjonsrammeverket heter "generell kompetanse".  Fink introduserer modellen lettfattelig i teksten What is''significant learning"?

Med utgangspunkt i Finks modell har Elizabeth F. Barkley og Claire Howell Major laget The Learning Goal Inventory, en konkret sjekkliste for læringsmål.